Srčna bolečina ne izbira.
Ne vpraša, ali ste bili z nekom v zvezi, in če, kako dolgo. Ni ji mar za etikete. Ne zdi se nič manj resnična, če nekdo ni bil vaš fant ali punca. Včasih peklensko boli še bolj boli, če prebolevate nekoga, s katerim niste nikoli niste bili v zvezi, ker ostaja tisti vedno nedorečeni "만약 그러하다면".
Ko ima zveza oznako, sta ali skupaj ali ne. Ste samski ali v razmerju. Ko pa čustveno vlagate v nekoga, ki se vam ne bo zavezal, ali vam dal tistega, kar potrebujete, nenehno iščete potrditev med zamegljenimi vrsticami, ki jih vedno znova prepisujete s “če-ji”.
Držite se upanja, da bo bosta nekoč nekaj. Potem pa vas zadane hladna resničnost, da je odnos v katerega ste čustveno vlagali, prišel v slepo ulico.
Pri zaključkih, kjer sploh ni bilo začetka ostaja čuden občutek, saj ni bilo začetka, s katerim bi ga lahko primerjali.
Zdi se vam, da boste čisto OK, saj v bistvu nista bila nič, čeprav ste jih imeli radi, kakor da bi bila v pravi zvezi. A občutki so bili resnični in za to ne rabite oznake.
Včasih imate ljudi, s katerimi sploh niste bili v resni zvezi, radi bolj kakor marsikoga drugega.
Ne gre za razhod, čeprav se zdi, da je tako. Ponoči ne spite. Ob treh zjutraj jočete. Utrujeni se zbudite ob pogledu na telefon in se spomnite, kdaj vam je ta oseba poslala tisto sporočilo, zaradi katerega ste se zbudili. Zdaj je vaš telefon tih. Pogrešate jo, a pogrešate tudi možnost in prepričanje, da bi to lahko bilo nekaj. Tisti “če”…
Obstaja bolečina, ki je ne morete nikomur zaupati, saj veste njihov odgovor – če sploh nista hodila, zakaj se obremenjujete? Ni vam treba hoditi z ljudmi, da bi se zaljubili v nekoga. In ni vam treba hoditi z ljudmi, da bi jih prizadeli. Ko vaše srce vzljubi nekoga, je bolečina popolnoma enaka, kakor da bi ljubili partnerja.
![](https://e7852c3a.rocketcdn.me/wp-content/uploads/2021/02/sinitta-leunen-hJlTr3t5fKY-unsplash-770x513.jpg)
Najtežje je iti naprej, ko se oni sploh ne zavedajo, da so vas prizadeli. Ne vedo, da ste se čustveno navezali na njih.
Bodite močni. Vsakič, ko jih srečate, vas razžira bolečina, saj se sproži misel, kaj nikoli ne boste. Ne spite zaradi nekoga, ki verjetno že spi z nekom drugim. Boli vas. V mislih si predvajate vso vajino preteklosti in se sprašujete, katere znake ste prebrali narobe. Kako ste lahko preživeli toliko časa z nekom, s katerim sploh niste imeli fizičnih odnosov, čustveno pa ste se navezali samo vi.
Te bolečine ne morete jasno opredeliti. Srce vam je ranil nekdo, ki bi ga verjetno drugače enostavno preboleli. A ko ljubite nekoga in si resnično želite, da bi bili nekaj več, bolečina, ki jo čutite traja nekaj časa, da jo prebolite. In to je čisto OK. Kar ni v redu, je da, poskušate biti močni, samo da bi jih ohranili v svojem življenju (prijateljstvo).
Mogoče opazijo, da nekaj ni OK, ko se umaknete. Mogoče se jim zdi, da ne govorite več toliko. Mogoče vas pokličejo in vas vprašajo, ali je kaj narobe.
In del vas želi kričati: “Da, ranjen sem. Počutim se popolnoma zlomljenega. Uničil si me.” Toda molčite, ker ste zaradi žalovanja nad koncem, ko pravzaprav še ni bilo začetka, videti kot bedak.
Vendar ni vse na vas. Ta oseba vas je prepričala, da je nekaj tam. Če bi bili že od samega začetka popolnoma pošteni do vas, se ne bi zaljubili tako hitro, a niso bili. Namesto tega so vedeli, da so vam všeč in všeč jim je bila vaša pozornost.
Mogoče je bil tam fizični odnos brez etikete. Mogoče so vam povedali vse, kar ste želeli slišati, da vas obdržijo, ker jim je vaša prisotnost krepila ego. Dopustili so vam, da jih lovite, čeprav se niso nameravali ujeti.
Ne počutite krive za te bolečine, za katere menite, da jih morate skrivati, samo zaradi tega, ker so brez etikete. Nikar.
Jokajte tako močno, kakor čutite. Čutite stvari globoko, tako, kakor jih znate samo vi. Odmaknite se od njih brez razlage, ker si te bolečine ne zaslužite in tudi oni si ne zaslužijo vas.
Ko se solze posušijo in srce zakrpa svoje rane, jim nikoli več ne dovolite, da bi se vam približali na takšen način. Cenite se!