Dejanja, ki jih počnemo nehote, so ponavadi tista, zaradi katerih razpade naša veza!
Verjamemo, da velikokrat vaša dejanja ne odražajo vaših pravih čustev. Da velikokrat nehote naredite nekaj, kaj v vašem partnerju povzroči čustven pretres. Preverili smo zapise priznanega profesorja af psykologi Johna Gottman-en, ki že 40 let raziskuje zakone in zveze – preučuje, kaj jih ohranja trdne in kaj jih uničuje. Po dolgoletnih raziskavah lahko zgolj po petih minutah pogovora s parom z 91-odstotno natančnostjo ugotovi, ali se bo zveza obnesla.
V svoji knjižni uspešnici o ohranjanju srečnega zakona z naslovom The Seven Principles for Making Marriage Work med drugim razkriva, kaj je tisto, kar v največji meri uničuje odnos in naposled povzroči razpad zveze.
To so ključna dejanja, ki največkrat povzročijo razpad zveze:
1. Kritiziranje
Der er ikke noget galt i at klage, men der er med at kritisere, siger John Gottman. Kritik er rettet mod personen, ikke mod dennes adfærd. For eksempel siger vi til vores partner, at han er dårlig, men ikke at hans handling er dårlig.
2. Prezir
Prezir ima veliko oblik, kot so žaljenje, zavijanje z očmi, neprimeren humor, zbadanje ali norčevanje. Gottman trdi, da je prezir najslabša izmed štirih, za odnos smrtonosnih navad, saj izraža odpor. Zelo težko je rešiti problem, če partner čuti odpor z druge strani, meni Gottman.
![Samtale er altid bedre end stilhed (Foto: Shutterstock)](https://e7852c3a.rocketcdn.me/wp-content/uploads/2016/11/shutterstock_511332547-660x440.jpg)
3. Obramba
Obramba je pravzaprav način, kjer za vse krivimo partnerja, nas uči profesor. Ko rečemo, da problem ni v nas, ampak v partnerju, le še poglobimo spor in ga še težje razrešimo.
4. Ikke at kommunikere
Molk v zvezi je zelo škodljiv. Veste, kako to gre? Ko smo na partnerja jezni, ga izključimo in se ne pogovarjamo, ga na ta način kaznujemo. S čimer pa ne razrešimo težave, temveč jo poglobimo, saj se partner oddaljuje od zveze, svari Gottman. Pogovor je vedno najboljša rešitev!
Zakaj se tako obnašamo?
Pomembno je, da se zavedamo svojih dejanj ter da jih ozaveščamo! Dejanja namreč velikokrat nimajo osnove v samih čustvih, temveč jih lahko počnemo zaradi napačnih primarnih vzorcev, na primer vzorec mame, ki je za vsako stvar krivila očeta ali pa ga je stalno kritizirala. Tudi zato je pomembno, da se tovrstnih dejanj zavedamo!